Александър Пушкин
Когато завистта сурово…

Превод от руски: Григор Ленков, —

chitanka.info

Когато завистта сурово…[0]

Когато завистта сурово

отравя младите ти дни

и обществото е готово

честта ти с кал да опетни,

единствен сред тълпата празна

споделям твоя дял жесток

и моля се с молба напразна

за теб на каменния бог.

Но обществото… Не желае

присъдите си да смени;

то пред заблудите нехае,

но пази тайната им с дни.

И са достойни за презрение

любовната му суета

и лицемерното гонение;

отдай се ти на самота.

Не пий отровата безумна,

с кръга неискрен се прости;

сред суетата празнодумна

един приятел имаш ти.

[0] Напечатано в „Литературная Газета“, 1830 г., бр.13.

Възможно Пушкин да е имал пред вид графиня Закревская (вж. „Портрет“, „Довереник“). ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.